Stakkels Jane.
En pige kan lide at møde modgang i kærlighed nu og da.
Det giver hende noget at tænke på
og en udmærkelse blandt sine bekendte.
- Det vil sikkert opmuntre hende, far. - Det er din tur nu, Lizzie.
Du har afslået Collins.
Nu er du fri til selv at blive afslået.
Hvad med Mr Wickham?
Han er en behagelig fyr, og han ville være udmærket.
- Far... - Og du har en kærlig mor,
der ville få det bedste ud af det.
- Charlotte! - Min kære Lizzie.
Jeg er kommet for at fortælle en nyhed. Mr Collins og jeg er... forlovet.
- Forlovet? - Ja.
- Skal I giftes? - Er der en anden slags forlovelse?
For guds skyld, Lizzie, se ikke sådan på mig.
Jeg bliver lige så lykkelig med ham som enhver anden.
- Men han er latterlig. - Stille.
Vi har ikke alle råd til at være romantiske.
Jeg er blevet tilbudt et behageligt hjem og beskyttelse.
Der er meget at være taknemmelig for.
Jeg er 27 år gammel. Jeg har ingen penge eller udsigter.
Jeg er allerede en byrde for mine forældre.
Og jeg er bange.
Så døm mig ikke, Lizzie. Det kan du lige vove på.
Kære Charlotte, tak for dit brev.
Jeg er glad for, at huset, møblerne og vejene behager dig,
og at Lady Catherines opførsel er venlig og imødekommende.
Nu hvor du er rejst, og Jane er i London,
og militsen er taget nordpå med den farverige Mr Wickham,
må jeg indrømme, at udsigten herfra, hvorjeg sidder, er temmelig grå.
Hvad angår din tjeneste, så er der ingen ulejlighed.
Jeg vil med glæde besøge dig, så snart det passer dig.
Velkommen til vores ydmyge bolig.
Min kone opfordrer mig til at tilbringe tid i haven for mit helbred.
Jeg tror, vores gæst er træt efter rejsen.
Jeg planlægger mange forbedringer. Jeg vil anlægge en sti med lindetræer.
Jeg smigrer mig selv med, at alle unge damer ville være glade for
at være frue i sådan et hus.
Vi bliver ikke forstyrret her.
Denne dagligstue er til mit brug.
Åh, Lizzie, det er en stor glæde at styre mit eget hus.
- Charlotte, kom her! - Hvad er der sket?
Er grisen sluppet løs igen? Åh, det er Lady Catherine.
Kom og se, Lizzie.
God nyhed.
Vi har fået en invitation til Rosings fra Lady Catherine.
Hvor vidunderligt!
Vær ikke bekymret for dit udseende.
Tag det bedste på, du har med.
Lady Catherine har aldrig været uvenligt stemt over for ydmyge folk.
Det er et af de mest storslåede syn i hele Europa, ikke sandt?
Alene vinduerne koster mere end 20.000 pund.
Kom nu.
Jeg tror, vi kan spille kort lidt senere.
Deres nåde.
Miss de Bourgh.
- Så er De Elizabeth Bennet? - Ja, Deres nåde.
Det er min datter.
- Det er pænt af Dem at invitere os. - Alene tæppet koster over 300 pund.
Mr Darcy.
Hvad laver De her?
Mr Darcy, jeg anede ikke, vi havde den ære.
- Miss Elizabeth, jeg er gæst her. - Kender De min nevø?
Jeg har haft fornøjelsen af at møde Deres nevø i Hertfordshire.
Oberst Fitzwilliam. Goddag.
Mr Collins, De kan ikke sidde ved siden af Deres kone. Gå derover.
Harvey, må jeg bede om fiskeretten?
Jeg formoder, Deres familie har det godt, Miss Elizabeth?
Ja, tak.
Min ældste søster er i London. Måske så De hende der.
Jeg har ikke været heldig nok...
Spiller De pianoforte, Miss Bennet?
- En smule, frue, og meget dårligt. - Kan De tegne?
Nej, slet ikke.
Kan Deres søstre tegne?
lkke en eneste af dem.
Det er meget sært.
I har formodentlig ikke haft muligheden.
Jeres mor skulle have bragtjer til byen, så I kunne beundre mestrene.
Det ville min mor sikkert gerne, men min far hader byen.
- Harjeres guvernante forladtjer? - Vi har aldrig haft nogen.
Ingen guvernante? Tænk, at opfostre fem døtre uden en guvernante.
Jeg har aldrig hørt mage. Jeres mor knoklede vel for at uddanne jer.
Nej, slet ikke, Lady Catherine.
Er Deres yngre søstre ude i samfundet?
- Ja, frue, alle sammen. - Alle sammen?
Er alle fem ude på en gang? Det er meget sært.
De er den anden. Er de yngre ude, før de ældre er blevet gift?
Deres yngste søstre må være meget unge.
Ja, min yngste er ikke fyldt 16.
Men det ville være synd for de unge søstre
ikke at måtte more sig, fordi de ældre ikke er gift.
Det ville næppe fremme søsterlige følelser.
De er meget bestemt af et ungt menneske at være.
Hvor gammel er De?
Med tre voksne søstre kan Deres nåde næppe forvente, atjeg vil afsløre det.
Kom og spil for os, Miss Bennet.
- Nej, helst ikke. - Jeg holder meget af musik.
Der er få mennesker i England,
der nyder musik mere end jeg.
Og har bedre naturlig smag.
Hvis jeg havde lært det, ville jeg have været dygtig.
Det ville Anne også, hvis hendes helbred havde tilladt det.
Jeg er ikke falsk beskeden, nårjeg siger, jeg spiller dårligt...
Kom nu, Lizzie, hendes nåde forlanger det.
Hvordan går det for Georgiana, Darcy?
- Hun spiller glimrende. - Jeg håber, hun øver sig.
Man kan ikke blive dygtig uden konstant at øve sig.
Det harjeg fortalt Mrs Collins.
Selvom De ikke har et instrument, må De gerne komme til Rosings
og spille på pianofortet i husbestyrerens værelse.
De vil ikke være i vejen i den del af huset.
Ønsker De at skræmme mig, siden De kommer herhen for at høre mig?
Men jeg er ikke urolig, selv hvis Deres søster spiller så godt.
Jeg ved, atjeg ikke kan gøre Dem urolig, selv hvis jeg gerne ville.
Hvordan var min ven i Hertfordshire?
Vil De virkelig gerne vide det?
Forbered Dem på noget meget skrækkeligt.
Den første gang jeg så ham, dansede han ikke med nogen,
selvom der ikke var mange herrer,
og der var mere end en dame uden en partner.
- Jeg kendte ikke nogen. - Kan ingen introduceres til et bal?
Fitzwilliam, kom her.
Jeg har ikke talent for
let at tale med folk, jeg aldrig før har mødt.
Måske skulle De tage Deres tantes råd og øve Dem.
Kære Jane...
Mr Darcy.
Sid ned.
Mr og Mrs Collins er gået til landsbyen.
Det er et charmerende hus.
Min tante gjorde meget ved det, da Mr Collins først ankom.
Ja, det trorjeg også.
Han er meget taknemmelig for hendes venlighed.
- Skal jeg bede om te? - Nej, tak.
Hav en god dag, det har været en fornøjelse.
Hvad i alverden har du gjort ved stakkels Mr Darcy?
Det anerjeg ikke.
Alle må have en slags rådgiver,
som man kan henvende sig til i nød og søge trøst.
Der er mange bekvemmeligheder, andre kan tilbyde, som vi ikke kan tilvejebringe.
Jeg tænker i særdeleshed på ting,
som kun kan opnås gennem samtale...
Tilgiv mig, gennem venlig og høflig samtale.
Ved sådanne lejligheder træder den stolte mand ikke venligt frem,
men med samme mistænksomhed som én, der sonderer en fjende...
- Hvor længe bliver De? - Så længe Darcy vil have det.
- Jeg er til hans rådighed. - Det er alle vist.
Sært, han ikke gifter sig og får sådan en bekvemmelighed bragt i stand.
- Hun ville være heldig. - Virkelig?
Darcy er en yderst trofast ledsager.
Han reddede for nylig en af sine venner.
Hvad skete der?
Han reddede ham fra et overilet ægteskab.
Hvem er manden?
Han nærmeste ven, Charles Bingley.
Gav Mr Darcy en grund til sin indblanding?
Der var åbenbart stærke indsigelser imod damen.
Hvad var indsigelserne? Hendes manglende formue?
Jeg tror, at hendes familie var upassende.
- Så han adskilte dem? - Det menerjeg. Mere ved jeg ikke.
Miss Elizabeth.
Jeg har kæmpet imod forgæves, men kan ikke mere.
De sidste måneder har været en pinsel. Jeg kom kun til Rosings for at se Dem.
Jeg har kæmpet imod dømmekraft, min families forventninger,
Deres laverestående stand, min rang.
Jeg vil glemme dem og bede Dem ende mine pinsler.
- Jeg forstår ikke. - Jeg elsker Dem.
Meget inderligt.
Gør mig den ære at tage imod min hånd.
Sir, jeg beklager de pinsler, De har været igennem,
og jeg er ked af at have forvoldt dem trængsler.
Det var ganske ubevidst.
- Er det Deres svar? - Ja, sir.
- Griner De ad mig? - Nej.
Afslår De mig?
De følelser, der forhindrede Deres anseelse, vil hjælpe Dem.
Hvorfor bliverjeg afvist med så lidt høflighed?
Hvorfor sagde De, at De holdt af mig imod Deres bedre vidende?
Hvis jeg var uhøflig, så er det en undskyldning.
- Men De ved, jeg har andre grunde. - Hvilke grunde?
Tror De, atjeg vil sige ja til en mand, der har ødelagt
en højt elsket søsters lykke?
Benægter De, at de adskilte et ungt par, der elskede hinanden,
og udsatte Deres ven for et lunefuldt indfald
og min søster for stor skuffelse
og gjorde dem begge ulykkelige?
- Jeg nægter det ikke. - Hvor kunne De gøre det?
Jeg mente, Deres søster ikke holdt af ham.
Jeg opdagede, han holdt mere af hende end omvendt.
Hun er genert!
Bingley mente, hun ikke havde stærke følelser.
- De foreslog det. - For hans skyld.
Min søster viser dårlig nok mig sine sande følelser.
Troede De, det var for hans formues skyld?
Jeg vil ikke vanære Deres søster. Det blev foreslået...
Hvad?
Det var tydeligvis et fordelagtigt ægteskab.
- Gav min søster det indtryk? - Nej!
- Nej. Men Deres familie... - Vores mangel på forbindelse?
- Nej, det var mere end det. - Hvordan det, sir?
Manglen på anstændighed, Deres mor, yngre søstre og far udviste.
Tilgiv mig. Jeg må udelade Dem og Deres søster.
Og hvad med Mr Wickham?
Mr Wickham?
Hvilken undskyldning kan de give for Deres opførsel?
- De er vældig interesseret. - Han fortalte mig om sin ulykke.
- Den har været stor. - De ødelagde hans chancer
og behandler ham med sarkasme.
Er det Deres mening om mig?
Tak. Måske kunne de krænkelser være blevet overset,
hvis Deres stolthed ikke var blevet såret af mine skrupler.
Skulle jeg glæde mig over Deres laverestående stand?
Og det er en gentlemans ord.
Deres arrogance og indbildskhed, deres foragt for andres følelser
fik mig til at indse, at De er den sidste mand, jeg ville gifte mig med.
Tilgiv mig, fordi jeg har taget så meget af Deres tid.
Jeg kom for at aflevere det her.
Jeg skal ikke gentage de følelser, De finder så frastødende.
Men jeg vil gerne forklare de to krænkelser, de beskylder mig for.
Min far elskede Mr Wickham som en søn.
Han efterlod ham en gavmild arv. Men da min far var død,
bekendtgjorde Mr Wickham, at han ikke ville tage ordrer.
Han forlangte hele arven udbetalt, som han spillede væk på to uger.
Så skrev han og forlangte flere penge, hvilket jeg afslog.
Derefter opløste hans vores bekendtskab.
Han besøgte os sidste sommer og erklærede sin kærlighed for min søster,
som han prøvede at overtale til at stikke af med ham.
Hun skal arve 30.000 pund.
Da det blev gjort klart, at han ikke ville få en øre, forsvandt han.
Jeg kan ikke beskrive, hvor ulykkelig Georgiana var.
Hun var 15 år gammel.
Hvad angår Deres søster og Bingley,
selvom mine motiver virker utilstrækkelige,
var det for at hjælpe en ven.
Lizzie.
Har du det godt?
Det ved jeg ikke.
Lizzie. Hvor er det heldigt, du er her.
Din tante og onkel er her for at aflevere Jane fra London.
- Hvordan har Jane det? - Hun er inde i dagligstuen.
Jeg har glemt ham. Hvis han gik forbi mig på gaden ville jeg ikke bemærke ham.
London er så fornøjelig. Det er sandt.
Der er så megen underholdning.
Er der nogle nyheder fra Kent?
Nej.
Ikke noget underholdende.
Lizzie, sig noget til mor!
Hold op med det flæberi.
- Hvorfor spurgte hun ikke også mig? - Fordi jeg er bedre selskab.
- Hvad er der i vejen? - Jeg har lige så meget ret.
Vi tager alle sammen af sted.
Lydia er blevet inviteret til Brighton med Forsters.
Strandbad ville være dejligt.
Jeg skal spise med officererne hver aften.
Far, lad hende ikke tage af sted.
Lydia vil ikke falde til ro, før hun har vist sig frem offentligt.
Og vi kan ikke forvente, at hun ikke går over gevind.
Hvis du ikke holder øje med hende,
får hun rygte som en fjollet kokette, der gjorde sin familie til nar.
Og Kitty vil følge efter, som altid.
Lizzie, vi får ikke fred, før hun tager af sted.
Er det alt, hvad du tænker på?
Oberst Forster er en fornuftig mand.
Han vil sørge for, hun ikke får problemer.
Hun er for fattig til at være et bytte for nogen.
Det er farligt.
Officererne vil møde kvinder, der er meget fordelagtige at kende.
Lad os håbe, at hendes ophold i Brighton
vil lære hende hendes egen ubetydelighed.
Og hun kan dårlig nok blive værre.
Hvis hun gør, må vi låse hende inde resten af hendes liv.
Lizzie, du må gerne tage med os.
The Peak District er ikke Brighton.
Der er ikke mange officerer, hvilket kan påvirke din beslutning.
Tag til The Peak District med os og få noget frisk luft, Lizzie.
Den smukke natur. Hvad er mænd sammenlignet med klipper og bjerge?
Mænd er enten komplet arrogante eller dumme.
Hvis de er venlige, kan de ikke tænke selv.
Pas på, min kære. Det lyder meget bittert.
Jeg så Mr Darcy, da jeg var på Rosings.
Hvorfor fortalte du ikke det?
Nævnte han Mr Bingley?
Nej.
Nej, det gjorde han ikke.
Hvad er mænd sammenlignet med klipper og bjerge?
Eller vogne, der fungerer?
Hvor er vi helt præcist?
Jeg tror, vi er i nærheden af Pemberley.
- Mr Darcys hjem? - Ja.
En veludstyret sø. Jeg vil gerne se det.
Nej, dårlig idé.
Han er så...
Jeg vil helst ikke, han er så... Han er så...
- Så hvad? - Så rig.
Gud i himlen, Lizzie, sikke en snob du er!
Du kan ikke lide Mr Darcy på grund af hans rigdom. Det kan han ikke gøre for.
Han er der alligevel ikke. De mægtige mænd er aldrig hjemme.
Kom så.
- Er Deres herre ofte hjemme? - Ikke så meget, som jeg ville ønske.
Han elsker det her.
Hvis han giftede sig, ville De nok se mere til ham.
Han ligner sin far meget.
Da min mand var syg, kunne Mr Darcy ikke gøre nok.
Han organiserede tjenerne for mig.
Det er ham, Mr Darcy.
Et flot ansigt.
Lizzie, ligner det ham?
Kender den unge dame Mr Darcy?
Kun en lille smule.
Synes De ikke, han er en flot mand?
Jo.
Jo, det er han virkelig.
Det er hans søster, Miss Georgiana.
Hun synger og spiller dagen lang.
Er hun hjemme?
Miss Elizabeth.
- Jeg troede, De var i London. - Nej.
Nej, det erjeg ikke.
Nej.
- Vi ville ikke være kommet... - Jeg kom tilbage en dag for tidligt.
Min tante og onkel er her.
Har I haft en fornøjelig tur?
Meget fornøjelig.
- I morgen skal vi til Matlock. - I morgen?
- Overnatter I i Lambton? - Ja, på Rose and Crown.
Ja.
Undskyld, jeg trængte mig på.
De sagde, at huset var åbent for besøgende. Jeg anede ikke...
- Må jeg følge Dem ned til landsbyen? - Nej.
- Jeg holder meget af at gå. - Ja.
Ja, det ved jeg.
Farvel, Mr Darcy.
Denne vej, sir.
Er De sikker på, at De ikke vil sidde ned?
Vi har lige mødt Mr Darcy. Du sagde ikke, at du havde set ham.
Han inviterede os til middag i morgen. Han var meget høflig, ikke sandt?
- Meget høflig. - Slet ikke som du sagde.
Spise middag hos ham?
Der er noget tiltalende ved hans mund, når han taler.
Du har ikke noget imod at udsætte rejsen med en dag, vel?
Han ønsker især, at du skal møde hans søster.
Hans søster.
Miss Elizabeth!
Min søster, Miss Georgiana.
Min bror har fortalt mig så meget om Dem,
- atjeg føler, vi allerede er venner. - Tak.
- Sikke et smukt pianoforte. - Min bror gav mig det.
- Det skulle han ikke have gjort. - Jo.
- Udmærket. - Hun er nem at overtale, ikke?
Han måtte engang tolerere at høre mig spille.
- Han siger, De spiller godt. - Så har han ikke talt sandt.
- Jeg sagde "udmærket". - "Udmærket" er ikke "godt".
Så er det i orden.
- Mr Gardiner, holder De af at fiske? - Ja, meget.
Vil De gå med mig ned til søen i eftermiddag?
Dens beboere har haft fred for længe.
- Meget gerne. - Spiller De duetter, Miss Elizabeth?
- Kun nårjeg bliver tvunget. - Broder, du må tvinge hende.
Fremragende fiskeri, godt selskab. Sikke en storartet fyr.
Mange tak, Mr Darcy.
Der er et brev til Dem.
Åh, det er fra Jane.
Det er den mest forfærdelige nyhed.
Lydia er stukket af...
...med Mr Wickham.
Ingen ved, hvor de er taget hen.
Hun har ingen penge, ingen forbindelser. Hun er fortabt for evigt.
Det er min skyld.
Jeg skulle have afsløret Wickham.
Nej, det er min skyld.
Jeg burde have været åben over for mine søstre.
Gør nogen noget for at finde hende?
Min far er taget til London, men der er ikke noget at gøre.
Vi har ikke det mindste håb.
Bare jeg kunne hjælpe.
Sir, jeg tror, det er for sent.
Det er meget alvorligt. Jeg går nu. Farvel.
Vi må straks tage af sted.
Jeg støder til Mr Bennet og finder Lydia, før hun ødelægger familien.
Hvorfor lod Forsters hende ude af syne?
Jeg har altid sagt, at de ikke kunne passe på hende.
- Og nu er alt ødelagt for hende. - Forjer alle sammen.
Hvem vil nu tage jer med en falden søster?
Stakkels Mr Bennet skal nu kæmpe mod den forræderiske Wickham,
og han bliver slået ihjel.
Han har ikke fundet ham endnu, mor.
Mr Collins smider os ud, før han er kold.
Vær ikke bekymret. Vores onkel er i London og hjælper med eftersøgningen.
Lydia må vide, hvad det gør ved mine nerver.
Jeg skælver over det hele!
Min lille Lydia, mit barn!
Hvor kunne hun gøre det mod sin stakkels mor?
- Lad så være! - Vær ikke sådan et pattebarn.
- Kitty, giv mig det. - Hvem er det til?
Det er til far.
Det er onkels håndskrift.
Far, der er kommet brev.
- Lad mig lige få vejret. - Det er onkels håndskrift.
- Han har fundet dem. - Er de blevet gift?
- Jeg kan ikke læse skriften. - Giv mig det.
Er de blevet gift?
Det bliver de, hvis far giver hende 100 pund om året. Det er betingelsen.
- Vil du gå med til det, far? - Naturligvis.
Gud alene vide, hvor meget onkel må have presset den stakkels mand.
Hvad mener du?
Ingen ville gifte sig med Lydia
for så ringe en frist som 100 pund om året.
Jeres onkel må have været meget gavmild.
Tror du, det var en stor sum?
Wickham er et fjols, hvis han accepterer mindre end 10.000.
- Gud forbyde det! - Far!
Lydia er gift, og hun er kun 15 år!
Ring med klokken, Kitty.
Jeg må klædes på og fortælle Lady Lucas det. Se nu bare hendes ansigt.
Sig til tjenerne, de skal have en skål punch.
- Vi må takke vores onkel. - Han burde hjælpe.
Han er langt rigere end os og har ingen børn. En datter gift!
Er det alt, hvad du tænker på?
Når du får fem døtre, så fortæl mig, hvad du ellers tænker på.
Så vil du måske forstå det.
Du ved ikke, hvordan han er.
- Lydia! - Åh, Mama!
Vi passerede Sarah Sims i sin vogn.
Jeg tog min handske af, så hun kunne se min ring.
Jeg bøjede hovedet og smilede...
Hun var sikkert ikke halvt så glædestrålende som du, min kære.
I skal alle sammen til Brighton.
Der finder man ægtemænd. Jeg håber, I er halvt så heldige som jeg.
Lydia.
Jeg vil høre hver en lille detalje, kære Lydia.
Jeg er blevet rekrutteret til et regiment i Nordengland.
Det lyder godt.
Tæt på Newcastle. Vi rejser dertil i næste uge.
- Må jeg besøge jer? - Det er udelukket.
Mandag morgen varjeg helt forfjamsket.
Jeg vil ikke høre det.
Min tante prædikede løs, som om hun læste en prædiken.
- Hun var yderst ubehagelig. - Kan du ikke forstå hvorfor?
Men jeg hørte ikke et ord, forjeg tænkte på min kære Wickham.
Jeg ville vide om han skulle giftes i sin blåfrakke.
Der er nogle prægtige landskaber i Nordengland.
Jeg tænkte: hvem skal være vor forlover, hvis han ikke kommer tilbage?
Heldigvis gjorde han, ellers måtte jeg spørge Mr Darcy.
- Mr Darcy! - Jeg glemte det!
- Jeg måtte ellers ikke sige det. - Var Mr Darcy til jeres bryllup?
Det var ham, der fandt os.
Han betalte for brylluppet, Wickhams kommission, alting.
Men jeg måtte ikke sige det.
- Mr Darcy? - Hold op, Lizzie.
Mr Darcy er ikke så høj i hatten, som du nogle gange er.
Kitty, har du set min ring?
Skriv til mig ofte, min kære.
Gifte kvinder har ikke tid til at skrive breve.
Nej, det får du ikke.
Da jeg giftede mig med din far, var der ikke nok timer i døgnet.
Mine søstre kan skrive til mig, for de har ikke andet at lave.
Intet er værre end at skulle skilles fra ens børn.
Man virker så fortabt uden dem.
- Farvel. - Farvel, Lydia. Farvel, Mr Wickham.
Farvel, Kitty. Farvel, far.
Jeg begriber ikke, hvad jeres far gør med alt det blæk.
Mrs Bennet.
Har De hørt nyheden? Mr Bingley vender tilbage til Netherfield.
Mrs Nichols har bestilt en halv gris. Hun forventer ham i morgen.
I morgen?
Jeg er ligeglad. Mr Bingley er ligegyldig for os.
Jeg vil aldrig se ham igen.
Vi skal ikke nævne det. Er det sikkert, at han kommer?
Ja, frue. Jeg mener, han er alene. Hans søster er blevet i byen.
Jeg forstår ikke, hvorfor han tror, vi er interesserede. Kom, piger.
Vi må hellere gå hjem og fortælle det til Mr Bennet.
Hvor uforskammet. Tænk, han tør vise sit ansigt her.
Det skal nok gå, Lizzie.
Det er godt, han kommer alene, for så ser vi mindre til ham.
Jeg er ikke bange for mine følelser, men jeg frygter andres bemærkninger.
Det erjeg ked af.
Han er her. Han er ved døren.
- Mr Bingley! - Mr Bingley?
Åh, du godeste! Alle skal opføre sig naturligt.
Uanset hvad, så skal I ikke virke hovne.
Der er nogen med ham. Ham den opblæste.
Mr Darcy? Hvor uforskammet. Hvad bilder han sig ind at komme her?
Sid stille, Jane. Mary, læg den væk. Gør noget nyttigt.
Åh, gud. Jeg får et hjerteanfald, det erjeg sikker på.
Kitty.
- Vi kan ikke have den her. - Mary, båndene.
Mary, sæt dig nu ned. Mary!
Mr Darcy og Mr Bingley, frue.
Hvor er vi glade for at se Dem, Mr Bingley.
Der er sket så meget, siden De rejste.
Miss Lucas er blevet gift. Og det er en af mine døtre også.
De så det måske i avisen,
selvom der ikke stod det, der burde.
Meget kort. Intet om hendes familie.
Ja, jeg hørte om det. Tillykke.
Det er svært, nu hvor Lydia er blevet taget fra mig.
Mr Wickham er blevet overført til Newcastle, hvor det end er.
Bliver De længe på landet?
Bare et par uger. Underjagtsæsonen.
Når De har dræbt alle Deres egne fugle,
så kom endelig her og skyd så mange, som De vil.
Mr Bennet vil være taknemmelig og vil gemme de bedste agerhøns til Dem.
Storartet.
- Har De det godt, Mr Darcy? - Ja, mange tak.
Jeg håber, I får godt vejr til jeres sport.
- Jeg tager til byen i morgen. - Så hurtigt?
Min Jane ser strålende ud, ikke sandt?
Jo, det gør hun bestemt.
Vi må hellere gå.
Darcy. Det har været en fornøjelse at se jer alle igen.
Miss Elizabeth. Miss Bennet.
De må komme igen.
Sidste vinter lovede De at spise middag med os.
Jeg har ikke glemt det. Mindst tre retter.
Undskyld mig.
Meget mærkeligt.
Vi skulle gå ind, og hun skulle sige: "Sid ned."
Så jeg føler...
Det er en fiasko, ikke?
Det har været...
- Miss Bennet. - Mr Bingley.
Jeg går bare ind og siger det.
Ja, lige præcis.
Jeg er glad for, det er forbi. Nu kan vi mødes som ligeværdige bekendte.
Ja.
Du kan ikke tro, jeg er så svag, at mine følelser er i fare.
Jeg tror, der er fare for, at han bliver dybt forelsket i dig.
- Jeg er ked af, han kom med Mr Darcy. - Det skal du ikke sige.
Hvorfor ikke?
Jane.
- Jeg har været så blind. - Hvad mener du?
Se, det er ham. Han er tilbage.
Jeg ved, det er meget upassende,
men jeg vil gerne bede om privilegiet at tale med Miss Bennet.
Alene.
Alle skal gå ud i køkkenet. Med det samme.
Bortset fra dig, kære Jane.
Åh, Mr Bingley, det er godt at se Dem igen allerede.
Først må jeg fortælle Dem, atjeg har været et stort fjols.
Kitty, vær stille.
Ja.
Tusind gange ja.
Gudskelov for det. Jeg troede aldrig, det ville ske.
Jeg er sikker på, de vil få det godt sammen.
Deres temperament er meget ens.
De vil blive groft snydt af deres tjenestefolk.
De vil være så gavmilde, at de altid vil overstige deres indkomst.
Overstige deres indkomst? Han får 5000 om året.
Jeg vidste, hun ikke var så smuk for ingenting.
"...skal være fri fra al uærlighed.
Hun kan kun knytte sig til andre,
når de er venlige og fornuftige
og deres argumenter er overbevisende.
Hun skal lade sig påvirke af de følelser,
som hun ønsker at indgyde..."
Kan man dø af lykke?
Han vidste ikke, atjeg var i byen i foråret.
- Hvilken årsag gav han? - Han troede ikke, jeg holdt af ham.
- Ufatteligt. - Uden tvivl forpestet af sin søster.
Bravo. Det er den mest uforsonlige tale, du har holdt.
Lizzie, bare jeg kunne se dig så lykkelig.
Hvis bare der var sådan en mand til dig.
Måske har Mr Collins en fætter.
- Hvad er det? - Hvad?
Måske har han ændret mening.
Jeg kommer nu!
Ja.
Lady Catherine.
Resten af Deres afkom, formoderjeg.
Alle på nær én. Den yngste blev gift for nylig, Deres nåde.
Der blev friet til min ældste i eftermiddags.
- De har en meget lille have. - Må jeg byde på en kop te?
Bestemt ikke. Jeg vil tale med Miss Elizabeth Bennet alene.
Det haster.
Det kan ikke undre Dem, hvorforjeg er her.
Jeg kan ikke redegøre for denne ære.
Jeg advarer Dem, jeg er ikke én, man spøger med.
Jeg har hørt noget ganske grufuldt.
At De har i sinde at blive forenet med min nevø, Mr Darcy.
Jeg ved, det ikke er sandt. Jeg ønskede ikke at skade ham
ved at antyde, det var muligt, så jeg kom for at gøre mine følelser til kende.
Hvis De mente, det var umuligt, så forstårjeg ikke, at De kom.
Jeg ville høre det.
Deres ankomst er en bekræftelse, hvis sådan et rygte eksisterer.
Hvis? Lader De som om, De ikke ved det?
Har De ikke selv startet det?
Jeg har aldrig hørt om det.
Kan De bekræfte, det er helt ubegrundet?
Jeg ønsker ikke at være lige så åbenhjertig over for Deres nåde.
De kan stille mig et spørgsmål, jeg ikke ønsker at besvare.
Har min nevø friet til Dem?
Deres nåde har lige sagt, at det ville være umuligt.
Mr Darcy er forlovet med min datter. Hvad har De nu at sige?
I så tilfælde kan De umuligt tro, han ville fri til mig.
Egoistiske pigebarn. Det ægteskab har været planlagt, siden de var børn.
Tror De, at det kan afværges af en laverestående kvinde,
hvis søster stak af og fik forhandlet sig frem til et ægteskab,
der kun kom i stand fordi Deres onkel betalte for det.
Gud i himlen! Skal Pemberley svines til på den måde?
Fortæl mig en gang for alle: Er du forlovet med ham?
Nej.
Vil De love mig aldrig at indgå sådan en forlovelse?
Bestemt ikke, og det gørjeg aldrig.
De har fornærmet mig på enhver mulig måde
og kan ikke have mere at sige.
Jeg må bede Dem om at gå øjeblikkelig.
Godaften.
Jeg er aldrig blevet behandlet sådan i hele mit liv!
- Hvad i alverden foregår der? - Blot en lille misforståelse.
Lad mig være i fred, for en gangs skyld!
- Jeg kunne ikke sove. - Heller ikke jeg. Min tante...
Ja, hun var her.
Hvordan kan jeg råde bod på sådan en opførsel?
Efter alt det, De har gjort for Lydia,
og formodentlig også for Jane, er det mig, der bør råde bod.
De må vide det. De må vide, det hele var for Deres skyld.
De er for gavmild til at spøge med mig.
De talte med min tante i går aftes, og det fik mig til at håbe,
hvilketjeg ikke tillod mig selv tidligere.
Hvis Deres følelser stadig er de samme som sidste april, så fortæl mig det nu.
Mine følelser og ønsker har ikke ændret sig.
Men ét ord fra Dem vil lukke munden på mig for evigt.
Hvis Deres følelser har ændret sig...
...må jeg fortælle Dem,
at de har forhekset mig fuldkommen, og jeg elsker...
Jeg elsker... jeg elsker dig.
Jeg vil aldrig mere skilles fra dig.
Nuvel.
Dine hænder er kolde.
Luk døren, Elizabeth.
Lizzie, er du blevet vanvittig? Jeg troede, du hadede den mand.
- Nej, far. - Han er umådelig rig.
Og du får endnu finere vogne end Jane.
Men vil det gøre dig lykkelig?
Har du ingen anden indsigelse end at du tror, jeg ikke holder af ham?
Nej.
Vi ved alle, at han er en stolt, ubehagelig fyr.
Det var lige meget, hvis du kunne lide ham.
Jeg kan godt lide ham.
Jeg elsker ham.
Han er ikke stolt. Jeg tog fejl. Jeg tog helt fejl af ham.
Du kender ham ikke, far. Hvis jeg sagde, hvordan han virkelig er,
hvad han har gjort...
Hvad har han gjort?
Men hun kan ikke lide ham. Jeg troede, hun ikke kunne lide ham.
Det gjorde vi alle sammen.
Vi må have taget fejl.
- Det er ikke første gang, vel? - Nej, eller den sidste, vil jeg mene.
Du godeste.
- Jeg må betale ham tilbage. - Nej.
Du må ikke sige det til nogen. Det vil han ikke have.
Vi fejlbedømte ham, far. Mig mere end nogen anden. I alle henseender.
Ikke bare i denne sag.
Jeg har været fjollet.
Men han tog fejl med Jane og om så mange andre ting.
Men det gjorde jeg også.
Ser du, han og jeg er...
Han og jeg er så ens.
Vi er begge så stædige.
Far, jeg...
Du elsker ham virkelig, ikke?
Meget højt.
Jeg kan ikke tro, at nogen kan fortjene dig.
Jeg er vist blevet underkendt.
Så jeg giver med glæde mit samtykke.
Jeg kunne ikke have givet dig bort til én, der var mindre værdig, min Lizzie.
Tak.
Hvis nogen unge mænd kommer efter Mary eller Kitty, så send dem bare ind.
Jeg er i højt humør.